מספר פנימי: 543895
הכנסת התשע-עשרה

יוזמים:      חברי הכנסת	אורי מקלב
					חיים כץ
					משה גפני
					יעקב אשר
					יריב לוין
					ישראל אייכלר
					קארין אלהרר
					איציק שמולי
					עדי קול
	
				פ/2028/19			

הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון – היעדרות בשל מחלה קשה), התשע"ד–2014

תיקון סעיף 1א	1.	בחוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד), התשנ"ג–1993, בסעיף 1א –	
		(1)	בכותרת השוליים, במקום "מחלה ממארת" יבוא "מחלה קשה";	
		(2)	בסעיף קטן (א), בכל מקום, במקום "המחלה הממארת" יבוא "מחלה קשה";	
		(3)	אחרי סעיף קטן (ב) יבוא:	
			"(ג)	לעניין סעיף זה, "מחלה קשה" – מחלה ממארת, מחלה שמצריכה טיפול קבוע בדיאליזה, או מחלה אחרת שקבע שר הכלכלה בצו, בהתייעצות עם שר הבריאות ובאישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת."	
דברי הסבר
חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד), התשנ"ג–1993 (להלן – החוק), מאפשר להורה לילד החולה במחלה ממארת לזקוף, על חשבון תקופת המחלה הצבורה שלו, או על חשבון ימי החופשה המגיעים לו, עד 90 ימי היעדרות מעבודתו בשנה, בהתחשב בכך שישנו צורך מוגבר בשהיית ההורה לצד ילדו שנמצא במצב קשה.
   
הורים לילדים החולים במחלה קשה של אי ספיקת כליות כרונית (בטיפול דיאליזה), אשר נקבעה לפי חוק  ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ"ד–1994, כאחת מחמש "המחלות הקשות", נדרשים להיעדר לעיתים תכופות ממקום עבודתם, עקב כך שילדם נזקק לטיפול מסיבי של דיאליזה 3-4 פעמים בשבוע. טיפול זה הוא טיפול קשה ובשל מורכבותו ואי הנעימות הכרוכה בו הכרחי שאחד מההורים ילווה את הילד בזמן הטיפול.
 טיפולים אלו מצילי חיים והם חייבים לעבור אותם עד שיעברו השתלת כליה. 
לאור האמור, מוצע לקבוע כי הוראות סעיף 1א לחוק, המעניקות זכאות לזקוף עד 90 ימים בשנה של היעדרות, בשל מחלת ילד, יחולו גם על מחלה המצריכה טיפול קבוע בדיאליזה, בנוסף לתחולה לגבי מחלה ממארת. עוד מוצע לקבוע כי שר הכלכלה, בהתייעצות עם שר הבריאות ובאישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, יוכל לקבוע בצו מחלות נוספות לעניין זה.

---------------------------------
הוגשה ליו"ר הכנסת והסגנים
והונחה על שולחן הכנסת ביום
ה' בשבט התשע"ד – 6.1.14