מספר פנימי: 546688
הכנסת התשע-עשרה

יוזמים:      חברי הכנסת	קארין אלהרר
					עדי קול
					פנינה תמנו-שטה
					רות קלדרון
					יריב לוין
					מיקי רוזנטל
					איציק שמולי
					שולי מועלם-רפאלי
					דב חנין
					דוד צור
					מיכל רוזין
					נחמן שי
					באסל גטאס
					רונן הופמן
	
				פ/2216/19			

הצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון – מפעלים מוגנים ומשתקמים), התשע"ד–2014

תיקון סעיף 2	1.	בחוק למניעת הטרדה מינית, התשנ"ח–1998 (להלן –  החוק העיקרי), בסעיף 2, אחרי ההגדרה "מסגרת יחסי עבודה" יבוא:	
		""מפעל מוגן" – כמשמעותו בסעיף 17 לחוק שכר מינימום, התשמ"ז–1987;".	
תיקון סעיף 3	2.	בסעיף 3(א)(6) לחוק העיקרי –	
		(1)	 ברישה, במקום "עד (ח)" יבוא "עד (ט)";	
		(2)	אחרי פסקת משנה (ח) יבוא:	
			"(ט)	לאדם עם מוגבלות נפשית, גופנית או שכלית, המועסק במפעל מוגן – תוך ניצול יחסי מרות או תלות."	
תיקון סעיף 7	3.   	בסעיף 7 לחוק העיקרי, בסופו יבוא: 	
		"(ח)	הוראות סעיף זה יחולו, בשינויים המחויבים לפי העניין, גם על מפעל מוגן, ולעניין זה יראו את הבעלים והמפעיל של המפעל המוגן – כמעביד, ואת האדם עם המוגבלות המועסק בו – כעובד.	
		(ט)	הוראות סעיף זה יחולו, בשינויים המחויבים לפי העניין, גם על מעסיק ומשתקם, כהגדרתם בחוק זכויות לאנשים עם מוגבלות המועסקים כמשתקמים (הוראת שעה), התשס"ז–2007."	

דברי הסבר
מפעל מוגן הוא מסגרת המספקת שירותי תעסוקה שיקומית מוגנת לאנשים עם מוגבלויות שונות. לרוב מועסקים במפעלים מוגנים אנשים עם מוגבלות שכלית, נפשית או פיסית, אשר המפעל המוגן נועד להוות עבורם שלב מעבר בדרך לשילובם בעולם התעסוקה, באמצעות הקניית מיומנויות תעסוקתיות, אימון והכנה למעבר לשוק העבודה. המפעלים המוגנים בישראל מופעלים על ידי ארגונים שונים, ובהם – הקדשים, חברות ציבוריות, ארגונים פרטיים, רשויות מקומיות וגופים ממשלתיים, חלקם במימון חלקי של המדינה.
בפועל, למרות מטרתם ככלי לשילוב בשוק העבודה, במקרים רבים אנשים עם מוגבלות מועסקים במפעלים מוגנים לתקופות ממושכות מאוד, וזאת חרף יכולתם להשתלב בשוק העבודה.
מפעל מוגן בישראל הוא גוף הממלא, למעשה, שתי פונקציות: שיקומית ותעסוקתית. פעילותו מוסדרת בנהלים של משרד הרווחה והשירותים החברתיים בהם נקבע, בין השאר, כי לא תתקיים במפעל מערכת של יחסי עובד-מעביד. על כן, הוראות החוק למניעת הטרדה מינית, התשנ"ח–1998 (להלן – החוק), אשר מתייחסות למקומות בהם חלים יחסי עובד-מעביד אינן חלות על מפעלים מוגנים. 
נוכח סטטיסטיקה שמציגה שיעור גבוה של הטרדות מיניות בקרב אנשים עם מוגבלות ביחס לאוכלוסייה הכללית, ונוכח מערכת יחסים המאופיינת לעתים בפערי כוחות בין אנשים עם מוגבלות המועסקים במפעלים מוגנים לבין הסובבים אותם במפעל, יחד עם העובדה שבמפעל מוגן לא מתקיימים יחסי עובד-מעביד, מוצע להרחיב את הוראות החוק באופן שייתן מענה הולם לשם מניעת מקרי הטרדה מינית כלפי אנשים עם מוגבלות במפעלים מוגנים, כמו במקומות עבודה, בשני אופנים: א. על ידי קביעה כי אדם עם מוגבלות במפעל מוגן אינו צריך להראות אי הסכמה לצורך הכרה בכך שעבר הטרדה מינית. ב. על ידי החלה של החובות החלות על מעסיק לפי החוק, ובכללן החובה למנוע הטרדה מינית במקום העבודה והחובה לטפל בתלונה על הטרדה מינית, גם על המפעיל והבעלים של מפעל מוגן, והכל כמפורט להלן.
בשל אותו רציונל, מוצע להחיל את חובות המעסיק לפי החוק גם על המעסיק אדם עם מוגבלות המוגדר כ"משתקם", לפי חוק זכויות לאנשים עם מוגבלות המועסקים כמשתקמים (הוראת שעה), התשס"ז–2007 (להלן – חוק המשתקמים). בהתאם להגדרת חוק המשתקמים, "משתקם" הוא מי שנקבע על ידי משרד הכלכלה כי הוא בעל יכולת תעסוקה של 19% או פחות, לעומת יכולת העבודה הרגילה באותו מקום תעסוקה באותו תפקיד. סעיף 2(א) לחוק המשתקמים קובע, כי בין "משתקם" לבין מעסיקו במקום עבודה רגיל לא יחולו יחסי עובד מעביד, ולפיכך, נכון להיום, חובות המוטלות על המעסיק מכוח החוק למניעת הטרדה מינית אינן חלות במישור היחסים שבין המעסיק לבין אדם עם מוגבלות המוגדר כ"משתקם", וזאת על אף שמערכת היחסים ביניהם דומה מאוד למערכת של עובד מעביד, ולמרות שהחובות האמורות חלות על המעסיק האמור בכל הנוגע לעובדים אחרים באותו מקום עבודה, שאינם מוגדרים כ"משתקמים". אשר על כן, הן בשל פגיעותם של עובדים עם מוגבלות כאמור לעיל, והן לשם הגשמת עקרון השוויון, מוצע להחיל את חובות המעסיק לפי החוק גם כלפי עובדים המוגדרים כ"משתקמים".
נוכח המאפיינים הייחודיים שתוארו לעיל לגבי המפעלים המוגנים, מוצע להחיל את סעיף 3(א)(6) לחוק גם על אדם עם מוגבלות המועסק במפעל מוגן, כך שלא יידרש להראות למטריד שאינו מעוניין בהצעות או התייחסויות מיניות חוזרות המופנות כלפיו, על מנת ליהנות מהגנה מפני הטרדה מינית. 
לאור הרציונאלים שהוצגו לעיל, ועל מנת להבטיח כי בעלים ומפעיל של מפעל מוגן יפעלו על מנת למגר את התופעה באופן הולם, מוצע להרחיב את תחולת סעיף 7 לחוק, באופן שיחיל במפורש את חובות המעביד למניעה וטיפול במקרי הטרדה מינית גם על בעלים ומפעיל של מפעל מוגן. 
כמו כן, מטעמים של הרמוניה חקיקתית, מוצע להחיל את חובות המעסיק המפורטות בסעיף 7 לחוק גם במערכת היחסים שבין המעסיק לבין עובדים במקום העבודה, המוגדרים כ"משתקמים".  

---------------------------------
הוגשה ליו"ר הכנסת והסגנים
והונחה על שולחן הכנסת ביום
כ"ד באדר א' התשע"ד – 24.2.14