מספר פנימי: 547898
הכנסת התשע-עשרה

יוזמים:      חברי הכנסת	שלי יחימוביץ'
					יריב לוין
					שולי מועלם-רפאלי
					אורלי לוי אבקסיס
					אלעזר שטרן
					דוד אזולאי
					ניצן הורוביץ
	
				פ/2215/19			

הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – חובת דיווח של גופים בשירות הציבורי על העסקת עובדי קבלן שירות), התשע"ד–2014
תיקון סעיף 33א 	1.	בחוק יסודות התקציב, התשמ"ה–1985, בסעיף 33א – 	
		(1)	בסעיף קטן (ג1) –	
			(א)	בפסקה (1), אחרי "באמצעות קבלן כוח אדם" יבוא "או באמצעות קבלן שירות";	
			(ב)	בפסקה (3), המילים "לגבי עובד של קבלן כוח אדם המועסק אצל גוף שהוא מעסיק בפועל בתפקידי מחשוב, או" – יימחקו, אחרי "עובד של קבלן כוח אדם" יבוא "או עובד של קבלן שירות", ואחרי "מעסיק בפועל" יבוא "או מזמין שירות";	
		(2)	בסעיף קטן (ד) –	
			(א)	אחרי ההגדרה "כוחות הביטחון" יבוא:	
				""מזמין שירות" – כהגדרתו בחוק להגברת האכיפה של דיני העבודה, התשע"ב–2011;";	
			(ב)	אחרי ההגדרה ""מעסיק בפועל" ו"קבלן כוח אדם"" יבוא:	
				"קבלן שירות" – מי שעיסוקו במתן שירות, באמצעות עובדיו, בגוף;".	

דברי הסבר
בשנת 2009 אישרה הכנסת את תיקון מספר 36 לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה–1985, בעניין שקיפות והרחבת חובת הדיווח על השכר בשירות הציבורי. עובר לתיקון זה, נהג הממונה על השכר במשרד האוצר לפרסם דוח שכלל רק נתונים על "שיאני השכר", בלי לספק נתונים על שכרם של כלל העובדים בשירות הציבורי.
תיקון החוק חייב את הממונה על השכר לכלול בדיווח השנתי שהוא מגיש לכנסת, מידע ונתונים לגבי שכרם של כלל העובדים בשירות הציבורי, בכל הדרגות.
כמו כן, חובת הדיווח הורחבה במסגרת התיקון לחוק, ונקבע כי שר האוצר יגיש לכנסת, יחד עם דוח הממונה על השכר, נתונים בדבר תנאי העסקתם ושכרם של עובדים המועסקים באמצעות קבלני כוח אדם, כהגדרתם בחוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם, התשנ"ו–1996.
למרות התיקון, הדוח השנתי האמור אינו כולל את הנתונים על כלל עובדי הקבלן המועסקים בשירות הציבורי.
הסיבה לכך היא הסבה מכוונת ומודעת שעשו קבלנים רבים מהגדרתם כ"קבלן כוח אדם" להגדרתם כ"קבלן שירות". זאת בין היתר, כדי להימנע ממתן זכויות לעובדים המועסקים על ידי קבלן כוח אדם. 
כך נוצר מצב בו הדוח השנתי המוגש לכנסת כולל נתונים על השכר של מי שמועסקים בידי קבלני כוח אדם, אך לא נכללים בו נתונים על שכרם של מי שמועסקים בידי קבלני שירות. שינוי סמנטי זה יוצר מצב בו אין דיווח על היקף העסקתם ועל שכרם של עובדי קבלני השירות, שהם לרוב החלשים והעניים ביותר במשק.
על פי הערכות, יש כ-100,000 עובדים של קבלני שירות שאינם כלולים בדוח השנתי האמור. מדובר בעובדים בתחומים שונים, לרבות מורי קבלן, עובדי שמירה וניקיון ועובדים אחרים, המועסקים במגזר הציבורי, אך חובת הדיווח לא חלה לגביהם.
השמטת עובדים אלו מדוח השכר השנתי מסכלת במידה רבה את מטרות תיקון מספר 36 האמור, ויוצרת תמונה לא נכונה של היקף ההעסקה הקבלנית במגזר הציבורי ושל תנאי השכר וההעסקה במגזר זה. 
אין כל הגיון שבדוח ייכלל הרופא הבכיר המועסק בבית החולים, אך לא עובדת הניקיון שעובדת באותו בית חולים ממש, או של כל עובד אחר של קבלן השירות. גם המסר הערכי כאן הוא לקוי ומשפיל, ומנציח את היותם של עובדים אלה דחויים ושקופים.
יצוין שאין קושי מעשי באיתור ואיסוף המידע הדרוש ליישום הצעת החוק, שכן משרד האוצר נדרש ממילא למעקב אחרי כלל עובדי הקבלן שמספקים שירותים למשרדי הממשלה, בשל הוראות החוק להגברת האכיפה של דיני העבודה, התשע"ב–2011.
על כן, מוצע להרחיב את ההגדרה "קבלן כוח אדם" בתיקון 36 בהגדרה רחבה יותר, הכוללת את כל ספקי השירות, לרבות קבלני שירותים.
על כן, מוצע לקבוע כי הדוח השנתי בדבר היקף תנאי ההעסקה של העובדים בשירות הציבורי יכלול גם נתונים בדבר היקף ותנאי ההעסקה של עובדים המועסקים באמצעות קבלני שירות.
---------------------------------
הוגשה ליו"ר הכנסת והסגנים
והונחה על שולחן הכנסת ביום
כ"ד באדר א' התשע"ד – 24.2.14