מספר פנימי: 547242
הכנסת התשע-עשרה

יוזם:           חבר הכנסת	יריב לוין
	
				פ/2130/19			

הצעת חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים (תיקון – קיצור תקופות התיישנות ומחיקה ומניעת השגת מידע בדרך לא הולמת), התשע"ד–2014

תיקון סעיף 14	1.	בחוק המרשם הפלילי ותקנת השבים, התשמ"א–1981 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 14 –	
		(1)	בסעיף קטן (א) – 	
			(א)	בפסקה (1), במקום "שבע" יבוא "שלוש";	
			(ב)	בפסקה (2), במקום "עשר" יבוא "חמש";	
			(ג)	בפסקה (4), במקום "שבע" יבוא "שלוש";	
		(2)	בסעיף קטן (ב) – 	
			(א)	בפסקה (1), במקום "חמש שנים" יבוא "שנתיים";	
			(ב)	בפסקה (2), במקום "שבע" יבוא "שלוש";	
			(ג)	בפסקה (4), במקום "שלוש שנים" יבוא "שנתיים".	
תיקון סעיף 16	2.	בסעיף 16 לחוק העיקרי, במקום "עשר" יבוא "חמש".	
הוספת סעיף 21א	3.	אחרי סעיף 21 לחוק העיקרי יבוא:	
		"שאלות בדבר עברו הפלילי של אדם	21א.	שאלה בדבר עברו הפלילי של אדם תיחשב כאילו אינה מתייחסת להרשעה או החלטה לסגור תיק שהתיישנה או שנמחקה, ואדם אינו חייב לגלות מידע זה למי שאינו זכאי לקבל מידע זה."	
תיקון סעיף 22	4.	בסעיף 22 לחוק העיקרי –	
		(1)	בסעיף קטן (א), לפני "מי שהשיג" יבוא "מי שאינו זכאי לקבל מידע בדבר עברו הפלילי של אדם לא ידרוש מהאדם למסור את המידע, במישרין או בעקיפין, לרבות בכתב;";	
		(2)	בסעיף קטן (ב), לפני "מי שהשיג" יבוא "מי שאינו זכאי לקבל מידע בדבר עברו הפלילי של אדם לא ידרוש מהאדם למסור את המידע, במישרין או בעקיפין, לרבות בכתב;".	
דברי הסבר
בהצעת החוק המרשם הפלילי ותקנת השבים משנת 1981, צוין כי "אף שאופיו של החוק המוצע הוא לכאורה טכני — שכן הוא בא להסדיר את ניהול המרשם של הרשעות, עונשים והחלטות אחרות במשפטים פליליים ואת מסירת המידע מן המרשם — יש בו בשורה חברתית מתוך מגמתו לקדם בעל תשובה בשיקומו" (ה"ח התשמ"א, מס' 1514, עמ' 216). לכן, חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים, התשמ"א–1981 (להלן – החוק), קובע כי המשטרה תנהל מרשם פלילי, וכן קובע הוראות לניהול המרשם ומסירת מידע מהמרשם. מסירת מידע כזה על אדם, יש לה השפעה מהותית על חייו. 
במהלך השנים שבהן הופעל ותוקן החוק חל כרסום בעיקרון של תקנת השבים. תיקים פליליים נחקרים במשך זמן ממושך, ומידע רב, החל משלב מוקדם של פתיחת תיק, שייתכן שלא יגיע לכדי אישום אלא ייסגר בלא כלום, נמסר לגורמים רבים. בנוסף, כמות האנשים שמידע עבורם מופיע במרשם עלה; ללמעלה ממיליון איש במדינה יש רישום ברישומי המשטרה (דוח הוועדה לבחינת חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים, התשמ"א–1981, בראשות פרופ' רות קנאי). 70% מבעלי פרט רישום הם בעלי פרט רישום אחד בלבד.
לכן, יש צורך באיזון חדש בין תקנת השבים ופרטיותם של אנשים לבין הצורך של גופים שונים לקבל מידע על הליכים פליליים שתלויים ועומדים נגד אדם, או כאלה שהסתיימו, ולגבי האחרונים, גם כאלה שהסתיימו לפני זמן רב. מוצע, ראשית, לקצר את תקופת ההתיישנות הקבועה בסעיף 14 לחוק, ואת תקופת המחיקה הקבועה בסעיף 16 לחוק. לאחר שעברה תקופת ההתיישנות ותקופת המחיקה, החוק קובע כי המידע הפלילי יימסר רק למספר גורמים מצומצם, ולכן ראוי לקצר את התקופות ולאפשר לאדם לחזור לתפקד בחברה מוקדם ככל האפשר, תוך קיום אפשרות למסירת המידע לגורמים מצומצמים במספרם.
שנית, מוצע לקבוע בחוק כי מי שאינו זכאי לקבל מידע בדבר עברו הפלילי של אדם, אינו רשאי לדרוש מהאדם למסור את המידע בעצמו, לרבות בשיטות עקיפות כמו שאלות בכתב או תצהיר אצל עורך דין. אם בכל זאת יישאל האדם על עברו הפלילי, האדם יהיה רשאי לענות על השאלה כאילו אינה מתייחסת להרשעה שהתיישנה ולתיק סגור. במהלך קידום הצעת החוק יהיה מקום גם להתייחס לתיקים שנחקרו והחלטה בעניינם לא התקבלה זמן רב. נושא זה עלה לדיון בבית המשפט העליון, בעניין רפאל דיין (ע"א 8189/11 דיין נ' מפעל הפיס), שם נקבע על ידי השופטת ברק-ארז כי "חוק המרשם הפלילי אינו יוצר הסדר שלילי האוסר על בירורים עובדתיים רלוונטיים לקבלת החלטות. הוא רק מסדיר את הסוגיה של העברת מידע מן המרשם הפלילי עצמו" (פסקה 32), ולכן אין זה פסול שגוף, שלא רשאי לקבל מידע מהמרשם, יבקש ממועמד לעבודה להגיש תצהיר אודות עברו הפלילי. לאור הבעייתיות שראה היועץ המשפטי לממשלה בעמדה זו, נעתר בית המשפט העליון לבקשתו לקיים דיון נוסף בשאלות שעלו בפסק הדין. מן הראוי שגם המחוקק ייתן את דעתו לשאלה זו, ולכן מוצע לקבוע במפורש בחוק כי מי שאינו רשאי לקבל מידע מן המרשם אינו רשאי לבקש מהאדם תצהיר או מסמך דומה, וכן כי שאלה בדבר עברו הפלילי של אדם תיחשב כאילו אינה מתייחסת להרשעה שהתיישנה, או לתיק שנסגר על ידי המשטרה.  הסדר זה ישמור על האיזון הנאות בין זכותו של אדם לתקנת השבים, לבין האינטרס של מעביד לקבל את המידע הרלבנטי לצורך קבלת אדם לעבודה – איזון שבו עוסק, לכל ארכו, חוק המרשם הפלילי. 

---------------------------------
הוגשה ליו"ר הכנסת והסגנים
והונחה על שולחן הכנסת ביום
ג' באדר א' התשע"ד – 3.2.14