מספר פנימי: 545752
הכנסת התשע-עשרה

יוזמים:      חברי הכנסת	איציק שמולי
					מאיר שטרית
					יריב לוין
					מרב מיכאלי
					עמר בר-לב
					מירי רגב
					עליזה לביא
					
				פ/2103/19			

הצעת חוק דמי קיום לחיילים בשירות סדיר, התשע"ד–2014
הגדרות	1.	בחוק זה –	
		"דמי קיום" – תשלום חודשי קבוע לטובת שימוש אישי;	
		"הענקות חודשיות" – תשלומים חודשיים המשולמים לחייל בשל מצבו האישי, המשפחתי או הכלכלי, לפי זכאות הקבועה בפקודות הצבא או בהוראות של גורם שבו משרת החייל בשירות סדיר;	
		"חייל" – מי שמשרת בשירות סדיר לפי הוראות פרק ג' לחוק שירות ביטחון [נוסח משולב], התשמ"ו–1986;	
		"פקודות הצבא" – כמשמעותן בחוק השיפוט הצבאי, התשט"ו–1955;	
		"רשימת צרכים" – רשימת הוצאות וצרכים של החייל לה הוא נדרש, שתיקבע מעת לעת על ידי השר;	
		"השר" – שר הביטחון.	
הזכות לדמי קיום	2.	חייל זכאי לדמי קיום לכל חודש מחודשי שירותו. 	
סכום דמי הקיום	3.	 גובה דמי הקיום ייקבע בפקודות הצבא, והשר יהיה אחראי על עדכונם, מעת לעת, על-פי רשימת הצרכים. 	
מניעת שחיקת סכום דמי הקיום	4.	סכום דמי הקיום שייקבע על ידי השר יעודכן ב-1 בינואר בכל שנה (בסעיף זה – יום העדכון), בהתאם לשיעור עליית המדד החדש לעומת המדד הבסיסי; לעניין זה –	
		"המדד החדש" – המדד שפורסם לאחרונה לפני יום העדכון;	
		"המדד הבסיסי" – המדד שפורסם בחודש שלפני תחילתו של חוק זה;	
		"מדד" – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.	
גמול והענקה חודשית	5.	חייל הזכאי להענקות חודשיות, ישולם לו במקום דמי הקיום שהוא זכאי לו לפי חוק זה, ההפרש החיובי שבין דמי הקיום כאמור לבין אותן הענקות חודשיות.	
מועד תשלום הגמול	6.	דמי הקיום ישולמו ב-1 בחודש שלאחר החודש שבעדו הוא משולם.	
תחילה	7.	תחילתו של חוק זה ביום א' באדר א' התשע"ד (1 בפברואר 2014). 	

דברי הסבר
לפי חוק שירות ביטחון [נוסח משולב], התשמ"ו–1986, על כל אזרחי ואזרחיות ישראל חלה חובת השירות בצבא הגנה לישראל (להלן – צה"ל), פרט לאלה העונים על תנאי הפטור. חוק זה מבוסס הן על המציאות הדורשת ממדינת ישראל לעמוד איתנה מול הסכנות הנשקפות לה והן על התפישה הערכית לפיה על כל אדם לתרום את חלקו למדינה.
במהלך שירות החובה הצבאי, לא זכאים החיילים והחיילות לתשלום שכר, אלא לדמי קיום חודשיים צנועים, שסכומם נקבע בפקודות הצבא. הסכום שנקבע מבוסס על ההנחה שצה"ל מספק, לכאורה, את כל צורכיהם הבסיסיים של החיילים והחיילות במהלך שירותם, החל מביגוד עונתי וכלה במזון. לפיכך, הסכום מייצג מעין "סל מוצרים", שאמור לענות לצורכי החייל בשעות הפנאי, אותם צה"ל אינו מספק. נכון לשנת 2013, דמי קיום אלה עומדים בקירוב על 350 שקלים חדשים לחיילים המשרתים בעורף, 500 שקלים חדשים לתומכי לחימה ו-700 עד 780 שקלים חדשים לחיילים קרביים. 			 
המציאות המתוארת לעיל מעלה מספר כשלים. ראשית, הסכום הניתן כיום, המבוסס כאמור על רשימת מוצרים נתונה, לא עודכן מזה כ-11 שנים, והוא מייצג את העלויות כפי שהיו בשנת 2002. עלות המוצרים הללו כיום מסתכמת בכ-1,241 שקלים חדשים, כמעט פי 2 מדרגת דמי הקיום הגבוהה ביותר בשירות החובה. שנית, רשימת המוצרים עצמה, שלאורה נקבעו דמי הקיום, נוסחה בשנת 1986 ועודכנה לאחרונה – באופן חלקי בלבד – בשנת 2002. קרי, רבים מהמוצרים הכלולים בה אינם קיימים עוד, או שאינם רלבנטיים לצורכיהם של החיילים. שלישית, וכפי שעולה מבדיקה בשטח, חיילים רבים נדרשים להוצאות נוספות, שבפועל אינן מסופקות על ידי הצבא, כגון לבוש חם לחורף ונעלי ספורט. 
לאור הפער שבין דמי הקיום והוצאותיהם בפועל, חיילים רבים מוצאים עצמם בקשיים כלכליים של ממש והם אינם מסוגלים לספק את צורכיהם הבסיסיים והמתחייבים מעצם השירות. חיילים היכולים להיעזר בהוריהם אכן עושים זאת, אך בכך גם מכבידים על כלכלת הבית הקשה גם כך וגם מבליטים את הפערים הכלכליים ביחידותיהם ופוגעים בתחושת הסולידריות. מנגד, אלה שאינם יכולים להיעזר בהורים, נאלצים להילחם על סיוע מהיחידות הצבאיות ומארגונים וולונטאריים למיניהם. כל זאת בזמן שהם ממלאים את חובתם למדינה ונמנע מהם לעבוד ולכלכל את עצמם. 
עצם קיומה של בעיה בפער האמור אף קיבל בעת האחרונה ביטוי בהחלטת שר הביטחון לבצע העלאה של דמי הקיום בשירות החובה, והוא עצמו הכיר בכך שדמי הקיום של החיילים כיום הם זעומים.  יחד עם זאת, ההעלאה האמורה מסתכמת בכמה עשרות שקלים לכל חייל. חשוב מכך, היא נתונה לשיקול דעתו הבלעדי של השר, ואינה מחייבת התייחסות לשינויים השוטפים במשק ובמדד המחירים לצרכן, ולכן עתידה לאבד מיעילותה בתוך שנים ספורות.
לאור זאת, הצעת החוק מבקשת לקבוע כי חיילים וחיילות בשירות סדיר יהיו זכאים לדמי קיום חודשיים. גובה דמי הקיום ייקבע בפקודות הצבא ועל ידי שר הביטחון, ויתבסס על רשימת צרכים שתתעדכן מעת לעת. דמי הקיום יוצמדו למדד המחירים לצרכן, מה שיבטיח כי הם לא יישחקו לאורך זמן, וימשיכו לתת מענה רלבנטי ויעיל לצורכיהם המשתנים של החיילים. נוסף על כך, מבהירה הצעת החוק כי במידה שחייל או חיילת זכאים להענקות חודשיות אחרות, בגין מצב סוציו-אקונומי או אחר, הם ימשיכו להיות זכאים להם גם לאחר קבלת החוק. 
יובהר כי אין סתירה בין הצעת חוק זו לבין הצעות המבקשות להעלות באופן אחיד וחד פעמי את דמי הקיום של החיילים, וכי היא אינה גורעת מן הסיוע הכלכלי והסוציאלי הניתן לחיילים הזקוקים לכך. עוד יובהר, כי ההצעה אינה מבקשת לקבוע כי חיילי שירות סדיר יוכרו כעובדים הזכאים לשכר. מודל שירות החובה בישראל מבוסס כאמור הן על תפישה ערכית והן על כורח המציאות, ואין הצעת חוק זו מבקשת לשנות זאת.

---------------------------------
הוגשה ליו"ר הכנסת והסגנים
והונחה על שולחן הכנסת ביום
כ"ז בשבט התשע"ד – 28.1.14