מספר פנימי: 478857
הכנסת התשע-עשרה

יוזמים:      חברי הכנסת	יריב לוין
					משה גפני
					אמנון כהן
	
				פ/989/19			

הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – העברת כספים בתוך סעיף תקציב), התשע"ג–2013

תיקון סעיף 11	1.	בחוק יסודות התקציב, התשמ"ה–1985, בסעיף 11, אחרי סעיף קטן (א) יבוא:	
		"(א1)	(1)	על אף האמור בסעיף קטן (א) שר רשאי, באישור ועדת הכספים של הכנסת, להעביר כספים באותו סעיף תקציב במשרד עליו הוא ממונה, ובלבד שהתקיימו כל אלה:	
				(א)	ההיקף המצרפי של העברות כספים מסעיף תקציב אחד לאחר בתוך תקציב המשרד, אינו עולה על עשירית מכלל תקציב המשרד באותה שנת תקציב;	
				(ב)	היקף ההעברות המצרפי מכל סעיף בתקציב המשרד ממנו מבקש הנבחר להעביר כסף לסעיף תקציב אחר אינו עולה על רבע מן הסכום המוקצב לאותו סעיף, באותה שנת תקציב;	
				(ג)	תקציב המשרד לא עמד בגרעון במשך שנת התקציב שקדמה לשנה שבה מבוקשת ההעברה;	
				(ד)	תקציב המשרד אינו עומד בגרעון ואינו צפוי לעמוד בגרעון עקב ההעברה;	
			(2)	שר המבקש להעביר כספים כאמור בפסקה (1) יודיע לשר האוצר על פרטי ההעברה כאמור לפחות 60 ימים טרם ביצועה.	
			(3)	הוראות סעיף קטן זה לא יחולו בשנת הכספים שבה מתקיימות בחירות לכנסת או מהמועד שבו הוחלט על קיומן של בחירות לכנסת ועד תום שנת הכספים, לפי העניין."	
דברי הסבר
תקציב המדינה מהווה את הכלי העיקרי ליישום מדיניות הממשלה הנבחרת, כאשר  קביעתו של תקציב כאמור וחלוקתו בין המשרדים משקפת את סדר עדיפויותיה בחלוקת המשאבים העומדים לרשותה. על אף האמור לעיל, השימוש הנוכחי של משרדי הממשלה בתקציב אינו מבטא במידה המיטבית את סדרי העדיפויות של הממשלה הנבחרת כי אם אלה של הממשלות שקדמו לה. הסיבה המרכזית לבעייתיות בשימוש בתקציב המשרד לשם קידום מטרות ציבוריות נעוצה בעיקר בכך שכל העברת כספים מסעיף תקציב אחד למשנהו טעונה אישור בפועל של משרד האוצר, גם מקום בו אין מדובר בחריגה ממסגרת התקציב המשרדי הכולל.  מצב זה יוצר סרבול ביכולת הביצוע של הממשלה, מסרבל את  המדיניות ומונע גמישות ודינמיות הנדרשות פעמים רבות מממשלה כזרוע המבצעת. הדבר גם מקשה על הציבור לבחון ביעילות את מידת השגת יעדי המשרדים השונים.
אחד המכשולים ביישום מדיניות וביצועה נעוץ ביכולת לנייד משאבים וכספים, בתוך תקציב המשרד הממשלתי, מסעיף אחד למשנהו. יכולת הגמישות התקציבית מתחייבת לאור העובדה כי משרדי הממשלה נדרשים, כאמור, לפעול ולהגיב במציאות דינאמית. קיומה של גמישות כאמור היא תנאי לשיפור המשילות.
הצעת החוק נועדה להגביר את יכולתם של משרדי הממשלה לבצע, ולהעניק להם גמישות תקציבית ותפעולית, תוך הטלת המגבלות המתחייבות: (א) כי הניוד התקציבי הוא מוגבל בהיקפו ואינו גורף; (ב) כי יכולת הניוד תוענק רק למשרדי ממשלה שבהם לא נתגלו בעיות חריגה בתקציב; ו-(ג) כי תקציב המשרד אינו צפוי לעמוד בגירעון עקב ההעברה. 
תיקון זה מטרתו להבטיח מימוש עקרון האחריות המיניסטריאלית וכי במקביל לאחריות הציבורית על הישגי המשרד תהא נתונה לשר גם הסמכות להבטיח יישום מדיניותו בתחום המיניסטריאלי עליו הופקד. בכך יש גם לשפר את איכותה של הדמוקרטיה במובן זה שנבחר הציבור יוכל להיבחן על בסיס ביצועיו בפועל, ללא תלות מוחלטת בהקצאות תקציביות שאינן בשליטתו כלל.
הצעת חוק זהה הונחה על שולחן הכנסת השמונה-עשרה על ידי חבר הכנסת יריב לוין וקבוצת חברי הכנסת (פ/2340/18ׂׂׂ). 

---------------------------------
הוגשה ליו"ר הכנסת והסגנים
והונחה על שולחן הכנסת ביום
י"ב באייר התשע"ג – 22.4.13