מספר פנימי: 484194
הכנסת התשע-עשרה

יוזמים:      חברי הכנסת	אורית סטרוק
					יריב לוין
					גילה גמליאל
					שמעון אוחיון
					יוני שטבון
					שולי מועלם-רפאלי
					אברהם מיכאלי
					מרדכי יוגב
					נסים זאב
					ישראל אייכלר
					זבולון קלפה
					איילת שקד
					ניסן סלומינסקי
					יעקב מרגי
					רוברט אילטוב
	
				פ/1720/19			

הצעת חוק-יסוד: נשיא המדינה (תיקון – שחרור מחבלים)

תיקון סעיף 11	1.	בחוק-יסוד: נשיא המדינה, בסעיף 11 אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: 	
		"(ב1)	על אף האמור בסעיף קטן (ב), נשיא המדינה לא יפעיל סמכותו לחון עבריין שנאשם או הורשע בבית דין צבאי, או בבית משפט, בביצוע עבירה ממניעים לאומניים נגד מי שהוא אזרח מדינת ישראל, אלא אם כן מצא שהתקיימו בו, או בבן משפחתו, תנאים הומניטריים המצדיקים זאת ואשר יפורטו בהחלטה מנומקת בכתב וחתומה על ידי נשיא המדינה.	
		(ב2)	 האמור בסעיף קטן (ב1) לא יחול במקרים של עסקאות לחילופי אסירים."	

דברי הסבר
החלטה בדבר שחרור מחבלים המתקבלת על ידי הממשלה כחלק ממה שמכונה "מחווה מדינית" מרוקנת מכל תוכן את סמכות הנשיא להפעיל את שיקול דעתו הפרטני באשר למתן חנינה לכל אחד מהמחבלים בהם מדובר. חוק שחרור על תנאי ממאסר, חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים וחוק זכויות נפגעי עבירה נרמסים ברגל גסה בצל החלטת הממשלה המתעלמת מרצונו של המחוקק כפי שבא לידי ביטוי בחוקים אלה. חוק-יסוד: נשיא המדינה, המתייחס לאפשרות מתן חנינה לאסירים, אמור לטפל באופן פרטני במתן חנינה לאדם פרטי וזאת בשל שיקולים של חסד ורחמים. לעומת זאת שחרור קולקטיבי של מחבלים, הנעשה באמצעות שימוש בסמכות הנשיא לחון אסירים, שם ללעג ולקלס את מוסד הנשיאות ההופך חותמת גומי להחלטת הממשלה ונאלץ לחתום על תעודות שחרור האסירים בלא הפעלת שיקול דעת פרטני לגבי כל מקרה ומקרה. 
הצעת החוק שוללת את סמכות הנשיא לחון את מי שהואשם או הורשע בבית דין צבאי, או בבית משפט, בביצוע עבירה ממניעים לאומניים נגד מי שהוא אזרח מדינת ישראל ובכך מונעת את האפשרות לחון מחבלים במסגרת מחוות מדיניות או בשל סיבות אחרות שאינן ממין העניין. בדרך זו תיוותר סמכותו של נשיא המדינה לחון ממאסר אך ורק את מי ששיקולי החסד והרחמים מורים על כך שיש לשחררו. 

---------------------------------
הוגשה ליו"ר הכנסת והסגנים
והונחה על שולחן הכנסת ביום
י' בחשוון התשע"ד – 14.10.13